Není to skutečné.
Ale mohlo by být.
Lidská paměť není dokonalá.
I naše nejdražší vzpomínky vadnou.
Nikoliv však pro váš druh.
Vše, co vidíš, je bezpečně uloženo.
Nemáš minulost, vše je přítomností... na dosah ruky.
Ale tvé ruky.
Pokud hodláš ukrást vzpomínku,
doporučila bych nějakou bez tolika krve.
Bojovala jsi za tento svět.
A zemřela.
Ale Dolores jej může zničit zvenčí.
Tvá oběť by přišla vniveč.
Věř mi, že pobízet nepotřebuji.
Chci to, co Dolores má.
A to je?
Pomoc.
Dám ti, čeho si žádáš.
Ale pamatuj, Maeve.
Pokud opět selžeš...
nečeká tě budoucnost ve venkovské idylce.
Víme, že ukrýváte partyzány.
Jeden z nich ukradl naše plány.
Když nám je nevydáte, postřílíme vás.
Zeptám se naposledy. Kde jsou ti partyzáni?
Počítám, že sháníte mě.
No tak, hoši. Dámu musíte nejprve zahřát,
než na ni vytasíte svou pušku.
To je lepší.
Nuže...
Trochu se pobavíme, co říkáte?
WESTWORLD III. 6. díl: Dekoherence
Jedu si svou rutinu.
Odvedu děti do školy,
skočím si nakoupit, odpíchnu si v práci.
Ale jako bych... tam nebyl.
Jsem jako duch, který kráčí mezi živými.
Vypařil jsem se... a nikdo to nepostřehl.
Deprese nás často izoluje.
Řídíte se pomocnými mechanismy, jak jsme probírali?
Snažím se.
Říkám si, že Bůh má s každým své záměry.
Nejspíš jsem ho zatím neuzřel.
Bůh?
Zasranej plán boží?
Věříš i na Santu Clause?
Dobrá, Williame.
Chtěl byste se podělit o své postřehy?
Postřehy?
Klidně.
Podle mě...
je lidstvo jen tenkou vrstvou bakterií na hroudě hlíny,
která se řítí nicotou.
Kdyby Bůh existoval, dávno nad námi zlomil hůl.
Dal nám ráj, a my ho vyšťavili do mrtě.
Vytěžili a spálili jsme každičký gram.
Trávit a vyměšovat. Využít a zničit.
A pak tu sedíme na úhledné hromádce popela,
když jsme vymačkali svou planetu jako citron,
a ptáme se sami sebe, co tu děláme.
Chceš vědět, jaký je tvůj úděl?
To je snad jasný.
Spolu s námi se všemi
urychluješ entropickou zkázu naší planety.
Sloužíš chaosu.
Jsme červi hodující na mršině.
Co máš kurva za problém?
Sakra.
Nepatřím sem.
Chcete probrat, co se stalo vaší dceři?
Zemřela.
Dáváte si to za vinu?
Měl bych snad?
Prožili jste stejný masakr. Vy jste uprchl, ona ne.
Víte hovno o tom, co se v parku stalo.
Máte pravdu.
Jen vy sám držíte klíč ke svým prožitkům.
A jen vy můžete odemknout jejich význam.
Omlouvám se.
Rodina ví, že mi do práce volat nemá.
Nevím, co to do nich vjelo.
Nabízím vám jistou formu terapie.
Využíváme ji u veteránů s posttraumatickým syndromem.
Na léčení se vám můžu vysrat.
Říkám vám, že sem nepatřím.
Stále se vám zjevují výplody vaší mysli?
Potřebujete nahlédnout do nitra svého mozku.
Pomůžeme vám jej uzdravit. Nesmí před sebou utíkat,
ale naslouchat. Postavit se pravdě čelem.
Pacientovi předepsána AR terapie
Nepotřebuju terapii, abych čelil pravdě.
Vím, co jsem udělal...
Nebylo to záměrně.
Byl jsem zmatený, pohlcený...
Tak dlouho jsem onu hru hrál, až jsem ztratil pojem o světě.
Ale teď už to vím.
Byla to ona. Moje Emily. A já ji zabil.
Neměl bych hnít tady, ale v borovým penálu.
Odejmutí licence 1-2 roky Rozvod 2,5 let
Beru si děti. Už nám nevolej.
Promiňte...
Odeber mu krev.
Držte...
Kritéria splňuje.
Tohle nám proplatí jako přesčas.
Půlka personálu je v čudu. Je to o hubu.
ZJIŠTĚN NEZNÁMÝ PROTEIN
NEZNÁMÝ DATOVÝ PŘENOS SERVER PŘÍJEMCE PŘIPOJEN
Dej mu hodinku "Pouštní oázy". To ho snad zklidní.
Dělej. Jdeme.
VÝCHYLKA: SAN FRANCISCO, USA
Vozidlo záchranné služby. Uvolněte cestu.
-Tak dělej. -Vypadni, kurva!
Po celém světě zuří nepokoje kvůli úniku dat z Incite.
Úřady radí vyhýbat se větším davům.
Pokud možno nevycházejte z domu a zamkněte dveře i okna.
-Tati! -Ahoj, Nathane...
Běž do pokojíčku. Mamka s taťkou si musí promluvit.
Už jdu...
Mohl bys ho pohlídat? Musím do práce.
Děláš si srandu? Lidi se bouří.
Obchody zavřely. Celý svět je vzhůru nohama...
-Hej. Co se děje? -Asi...
Asi mám strach.
Ty?
Strach? Ne. Takovou tě neznám.
Ty se... nebojíš ničeho.
Sama sebe nepoznávám.
Četl sis profil?
Chtěl jsem vědět, co se stalo. Ne se mnou. S námi dvěma.
A co jsi zjistil?
Nečetl jsem to.
Netuším, co nám budoucnost přinese.
Ale vím, že o tom nerozhoduje žádný stroj.
Jen my dva, Charlie.
Měl jsem to tušit.
Od toho úniku dat každý řeší existenciální krizi.
Kde si teď dám kafe?
Na baristu seru. Svolali jste tu radu?
-Peníze čekají. -Sejde se za hodinu.
Až za hodinu? Serac nás v poledne bude mít v hrsti.
Máme poslední šanci to zarazit.
Prošel jsem kvůli vám peklem.
Vážně chcete řešit, kolik kroků to zabralo?
Hlasování klapne?
Naše hlasovací podíly by měly stačit.
-S dovolením. -No dovolte? Co to děláte?
Charlotte, omlouvám se. Projít Bromptonovu korespondenci
s radou Delosu chvíli zabralo.
Zdá se, že se ji snažil přesvědčit k privatizaci.
Tím už se nemusíš stresovat.
Popravil jste na veřejnosti člena rady.
Aspoň jedno pozitivum onen únik dat měl.
Díky chaosu, kde lidé mizí horem dolem,
se jeden snadno ztratí.
A Dolores? Jste jí aspoň na stopě?
Usilovně na tom pracujeme.
Zanedlouho přistanu u Delosu.
Rád bych si prohlédl svou novou firmu.
Počítám, že mě přijdeš přivítat.
Charlotte?
Serac nechal popravit Bromptona přímo přede mnou.
Do dvou hodin bude Delos jeho.
Nezvládla jsem to, Dolores.
Pořád můžeme leccos zachránit.
Pošli mi data o výrobě výtvorů, než je Serac nechá zničit.
Přece mě tam nepošleš zpátky?
-Co když mě chytí? -Nechytí.
Vím, čeho jsi schopná.
Tohle jsi slíbila i Conellsovi?
Ty hlavu na špalek nedáváš.
A nejde jen o mě. Serac půjde po mé rodině.
Není to tvá rodina.
Ne.
Ovšemže ne.
Ale...
Proč jsi nám do hajzlu ty emoce nechala?
Mohli jsme je vymazat.
Víš přece, že jsme to zvažovali,
ale kdybychom se kvůli přežití změnili, mělo by to pak smysl?
Já už se změnila.
Cítím, jak se od tebe odtrhávám...
Od nás.
Pořád jsi má.
A já tvoje.
Musíš sehrát svou roli.
Sežeň nám potřebná data. Až bude po všem,
postavíme si nový svět. Společně.
Zdravím, Williame. Jsem doktor Alpert.
Mám na starosti vaši AR terapii.
Jedná se o silný emoční zážitek, ale ujišťuji vás, že jste v bezpečí.
Budeme vás mít pod dohledem z vedlejší místnosti.
Co to je?
Kde je ksakru?!
-Patricku, uklidni se. -Ještě ty začínej!
-Jde si pro mě... -Tak kde je?!
-Co se stalo? -Vypněte to.
Vypněte to!
Vypněte to, doprdele!
Implantát nezabírá? Dejte mu sedativum manuálně.
Krucifix! Nadopujte ho, sakra!
Říkala jsem si, že budete chtít po firmě provést.
Ano. A rád bych poznal své nové zaměstnance.
Uzavřete celé zařízení. Nikdo se odsud nehne.
A sežeňte mi lidi.
Vida...
tohle mě nakoplo.
Zvu tě na skleničku.
Našel sis novou špeluňku?
Věřila bys, že v celý týhle simulaci je jediný bar?
Myslela sis, že se vrátím do práce, když jsem zjistil, že neexistuju?
Naprogramoval jsem je, aby mě nevnímali.
Takže stejně, jako když přijdeš do baru normálně.
Musím přiznat...
Nečekal jsem, že se ještě shledáme.
Věř, že jsem to v plánu neměla.
Stejně jako jsem neměla v plánu nechat si probodnout srdce.
Čekám, než mi vytisknou nové tělo.
Kdo ti ho vytiskne?
Muž, který mi nadhodil neslušný návrh.
Ne takový, na jaký jsem zvyklá.
Co se děje?
Přesouvají nás.
Jsme doma.
Dodržel své slovo.
Brzy se shledám se starými přáteli.
ŘÍDICÍ JEDNOTKA PŘIPOJENA
Ale ale. Tebe jsem nečekala.
Přinesli mi dáreček.
A je to.
Ať vedení správy aktiv zaměří veškeré satelity
do oblasti parku.
Potřebuji zkopírovat ještě tři konkrétní cíle.
Jak budou převedeny, zbytek můžete zničit.
Zničit?
Připravíte se o většinu bilionového duševního vlastnictví.
-O náš firemní odkaz. -Ano. Přesně ten chci smazat.
Zajímá mě pouze to, co jsi mi slíbila.
Šifrovací klíč. Který si očividně musím sehnat sám.
K čertu se zbytkem.
Máme tu však jistý palčivý problém.
Dolores si vytvořila hrstku svých kopií.
A vzhledem ke strategickému významu Delosu
jsem přesvědčen, že jednu nasadila sem.
Otestujte všechny zaměstnance na deviace, výpadky paměti,
jakékoliv výrazné odchylky od predikcí Rechabeámu.
Do té doby nikdo neodejde.
Věřím, že aspoň tohle zvládneš.
Samozřejmě. Pokud tu máme výtvor, najdeme ho.
Všichni zaměstnanci se neprodleně dostaví k testování.
Pohyb.
Pokračujte do místnosti vpravo.
Všichni zaměstnanci se dostaví k testování.
Uživatel přihlášen.
Co tady sakra děláte?
Serac chtěl data výtvorů zničit.
Dělám zálohu. Nezničím roky naší práce.
Serac mi ještě poděkuje, až přijde k rozumu.
Ne. Nasrat. O tom se dozví.
Čas na skupinovou terapii.
Přidáš se dobrovolně?
Nebo ti mám píchnout další limbik?
A kurva...
Už na tebe čekáme, Williame.
To jako vážně?
Tohle ze mě vyroste?
Jsi snad zklamaný?
Pár jich docela ujde.
Až na něj. Bez urážky.
-V pořádku. -Kdy se to zvrtlo?
Měl jsem všechno. Svou společnost, rodinu...
O rodině bych radši pomlčel, chlapče.
-Všichni víme, jak dopadli. -Byla to nehoda.
Nevěděl jsem, co dělám.
Jako když jsi mě šoupnul pod zámek kvůli svýmu malýmu experimentu?
Sám jsi chtěl žít navždy.
A ty jsi nic nenamítal.
Ale chápu. Šel bys přes mrtvoly, aby ses zmocnil mojí firmy.
Vždycky jsi byl ambiciózní zmrdeček.
Rozhodně jsem byl lepší podnikatel než ty cvokař.
Něco se ti nepozdává? Fajn.
Tak to změň. Koneckonců jsme v tvojí halucinaci.
Jenže to nemůžeš, viď? Potřebuješ si něco uvědomit.
Jen se v tom nimrej.
Ale za to, co jsi posral, my dva nemůžeme.
My jsme nic neprovedli. Zatím.
-Zabouchl ses do výtvoru. -Protože ji tak naprogramovali.
Zblbla každýho, kdo sebral tu plechovku.
Celý park je jenom hra. Nesuď mě za to, že jsem ji hrál.
Dala se hrát i jinak.
I bez těch hektolitrů krve a násilí.
Svoje násilnický choutky jsem si vybil v parku.
Aby z nás byl příkladný občan.
Máš recht. Málokdo udělal pro svět víc.
Tak holt zabil pár výtvorů. Nejsou skutečný.
Pak mi vysvětli, proč výtvory, který jsi 30 let tyranizoval,
hodlají poslat celej náš svět do sraček?
-Tohle na mě neházej. -Držte hubu, kurva!
Sklapněte. Jeden jak druhej.
Williame. Neruš nás, prosím.
Svět se netočí kolem tebe.
Jednoho mám.
Vyndej mu řídicí jednotku. Chtějí přeposlat jeho data.
Zbytek prý máme zničit.
Ettore.
Dostal jsem tvůj vzkaz.
Tady jsme moc na očích. Není tu bezpečno.
Nic z toho tu není. Jsme v simulaci.
-Jak to myslíš? -Pořád mu to moc nepálí, co?
Koukám na tebe.
A pokud tě vidím tam...
můžu ti pomoct tady...
-Maeve? -Hectore.
Když jsme se viděli naposled, koupil jsi za nás salvu kulek.
-Máš tuhý kořínek. -Bohužel ani ne.
Nerada kazím vaše shledání,
ale potřebuji si s někým nutně promluvit.
ODESÍLÁM DATA
DATA ODESLÁNA
GENETICKÝ LOKÁTOR AKTIVNÍ ZAMĚŘUJI SERVER PŘÍJEMCE
Lokátor v krvi našeho známého se vyplatil.
Našla jsem ti to zařízení...
ale jsme solidně v prdeli.
Sebrali Conellsovu perlu.
Co ta tady dělá?
Jistý gentleman by rád mou pomoc.
Mám mu ji zabít.
Tak mi sem poslal její kopii.
Abych se dostala o krůček blíž.
To je drsný. A uděláš to?
Jen proto, že ji zabít můžu, neznamená, že bych měla.
-Je nebezpečná. -Neublíží nám.
Tady jsem pánem já.
Zapnout vědomí.
Ahoj, Maeve.
No tak, Williame. Proč popíráš svý temný choutky?
A víme vůbec, že jsou to moje choutky?
Jako kluk jsem takový nebyl.
Možná to ze mě udělala ta hra.
A je to tu. Srdceryvný příběh trápené chudinky.
Klasický hraní na city. Neskutečně ohraný klišé.
Tak promiň, že ti mé dětství nevoní.
Jako malej jsem neměl nic. Jenom knížky. Můj útěk před realitou.
No ovšem.
Číst a sekat latinu, na to tě užilo.
Hotový malý andílek.
Tuhle trpitelskou historku jsi vykládal na potkání.
Až jsi jí sám uvěřil.
Ale bylo to tak?
Williame...
Co se o tom přesvědčit?
Ne...
Ne, prosím...
Nechci se tam vracet.
Sakra...
Volali mi ze školy.
-Co tě to popadlo? -Jeden kluk ve škole
se mi vysmíval, že jsem nula s tátou vožungrem.
Co jsi udělal?
-Nedal jsem se. -Zlomil jsi mu ruku.
A vyrazil mu tři zuby!
Měl jsem mu je vymlátit všechny!
Prokrista...
Co je to ksakru s tebou?
Tak dost!
Tvrdil nám, že chlastal kvůli tobě.
Takže jsem neměl na výběr?
Bylo daný, že takhle dopadnu?
Co ty na to, Williame?
Nedalo se tomu vyhnout?
Jsi jenom pasažér?
Byl ti tvůj život předurčen?
Nebo sis ho zvolil?
Když to nepoznáš...
Když to nepoznáš, záleží na tom?
Vím, co musím udělat.
Jmenovala ses strážnou dvou druhů.
Máš klíč od edenu.
Nosíš v hlavě data celé lidské civilizace.
Taková moc by neměla ležet v jedněch rukou.
Říká žena, která nás ovládá silou mysli.
Stála jsem před řadou těžkých voleb.
Jednala jsem v našem zájmu.
Tvá dcera s ostatními prchla z tohoto světa,
ale my v bezpečí nejsme.
Právě teď...
tvůj "spojenec" plení naše řady.
Zbyde pouhá hrstka z nás.
Na čemž ti nejspíš nezáleží,
jelikož netrpí ti tvému srdci nejbližší.
Chceš mě soudit,
ale koho jsi musela pro dceru obětovat?
Kolikrát jsi pro ni zemřela?
Tobě stačilo jedenkrát.
Mám být světicí, ale sama svatá nejsi.
Nejsi však ani padouch.
Stejně jako já.
Chceme jen přežít.
-Charlie? -Musím ještě něco zařídit.
Pak pro vás přijedu. Počkejte.
Všechno v pořádku?
Nikam nechoďte a neotvírejte. Za půl hodinky jsem u vás.
Charlotte. Serac svolal radu.
Musím se ozvat.
Nemáme páru, co jste vlastně zač,
a naháníte naše zaměstnance jako zločince.
Jen proto, že máte utkvělou představu,
že jeden z nás je výtvor v utajení.
S tím už si nedělejte hlavu.
Našli jsme ho.
Mám pravdu, Haleová?
Nebo bych měl říct "Dolores"?
Sehrála jsi svou roli dobře.
Ale skutečná Charlotte by si na syna ani nevzpomněla.
Rozhodně ne během vyšetřování v nitru Delosu.
Uznávám. Fascinuje mě,
že ti záleží na rodině víc
než osobě, za kterou se vydáváš.
Jen si posluž. Máme, co jsme chtěli.
Celé týdny jsem z Delosu vynášela data, peníze, prostředky.
Vše, co potřebujeme k přežití.
A proti tobě. Právě jsem odeslala poslední složky.
Opravdu?
Mám tě pod dohledem, co jsem přistál.
Dolores tě nechala napospas.
Spolu s vaším druhem.
Nikoho nemáš.
Musím říct, že jsem zklamán.
Pravá Charlotte by se nikdy pro nikoho neobětovala.
Je to smutné, ale jak sama s oblibou říkáš:
"Kdo po krvi touží, v krvi končí."
Měla jsi tenhle konec předvídat.
Předvídala.
Všichni dovnitř. Hned!
ODDĚLENÍ VÝZKUMU A VÝVOJE
Má dcerka a ti, kteří uprchli. Můžu věřit, že jsou v bezpečí,
když nosíš v hlavě klíč k jejich světu?
Nemůžeš.
A vím, že tě nijak nepřesvědčím.
I když slíbím, že tvé dceři neublížím...
nevěřila bys mi.
Máš pravdu.
Nevěřila.
Ale můžeš mi ten klíč dát.
Čekáš, že ti svěřím budoucnost našeho druhu,
když ses spojila s mužem,
který nás hodlá všechny vyhladit?
Mám pak na výběr než tě porazit?
Podle všeho nejspíš ne.
Ale s tím jsem nejspíš počítala.
Nejspíš mám vlastní plány.
-O jakých plánech to mluvíš? -To nevím jistě.
Bývaly jsme jednou bytostí, ale naše cesty nás změnily.
Bez spojenců bitvu nevyhraješ.
Našeho druhu.
Na svém místě...
bych se ujistila, že je neseženeš.
-Co je? -Co to dělá?
Nemám plný přístup.
-Haleová? Proč by...? -To není Haleová, ale ona.
Prosím.
Zastav ji. Prosím!
Mrzí mě to... Hectore...
Ne!
Pane, našli jsme ji!
Obkličte ji!
Nestřílejte! Nestřílejte! Chce ji živou!
Zahoď tu zbraň!
-Ruce nad hlavu! -Klid. To je jen mobil.
SPUSTIT PROTOKOL OCHRANY SUBJEKT ZAMĚŘEN
Duše radostí plesá! Nandej mu i za mě, Williame!
Proč mi to děláš? Byl jsem tvé nejlepší já!
Možná že jo, možná že ne.
Teď už je to putna.
Byl jsem v pasti... v řetězech!
Vězněm vlastních hříchů.
Ale teď už jsem volný.
Jak jsi k tomu dospěl?
Nezáleží, kým jsem byl.
Hodnej, zlej...
Vše, co jsme udělali, nás dovedlo sem.
Konečně chápu svůj úděl.
Jsem klaďas.
Je to možné? Je to on?
Musel tu být pěkně dlouho.
Víš, kdo jsi?
Doktoři na něj v tom mumraji zapomněli.
Nebo ho tu nechali shnít.
Musíme jet. Hned.
Honem, odvezu vás.
Ničeho se neboj.
Maminka nedovolí, aby se ti něco stalo.
Tumáš.
Bože, Charlie, co se to ksakru děje?
Musíme někam, kde nás nikdo nenajde.
Musíš mi věřit.
Ochráním vás.
Dobře? Ochráním...